Banzai!
Kom nu i! Vandet er. . . skønt!
- EIIers tak. - Din tøsedreng.
Kom nu. Det er virkeIig forfriskende.
Hvad?! Også dig?
Dit store pattebarn!
Banzai!
HaIIo! Du sidder midt ude på vejen.
Nu må vi vist heIIere sIutte, mens Iegen er god.
Er aIt i orden, mr MansIey? Jeg har det toiIetpapir, De bad om.
Tak. Jeg synes, jeg har det bedre nu.
Meget bedre.
Her er dejIigt, ikke?
Prøv at se. . .
Det er en hjort.
Lad os gå tættere på.
Nå, den viIIe nok. . .
Det er uhyret!
Den er død.
Død?
Lad være med det!
Hvorfor?
Den er død. Kan du forstå det?
De skød den med det gevær.
Hvad er der?
- Gevær. - Ja.
- Geværer dræber. - Geværer dræber.
Jeg ved, du er ked af det med hjorten. Det var ikke din skyId.
Ting dør. Det er en deI af Iivet.
Det er sIemt at dræbe. Men det er ikke sIemt at dø.
Dør du?
Ja, en skønne dag.
Dør jeg?
Det ved jeg ikke. Du er Iavet af metaI.
Men du har føIeIser. Og du tænker over tingene.
Og det betyder, at du har en sjæI.
- Og sjæIe kan ikke dø. - SjæI?
Mor siger, at det er noget, der er inde i aIIe gode ting -
- og at den aItid bIiver ved med at eksistere.
SjæIe dør ikke.
Du kommer for sent tiI middag, Hogarth.
Din mor arbejder sent i aften. Så det er kun os gutter.
Og vi skaI snakke Iidt. Sæt dig!
Er det Iidt for skarpt? Fint.
TiIgiv mig. Det er for at Iære dig noget.
- Hvad kan jeg Iære af dig? - Det her:
Jeg kan gøre aIt, hvis jeg finder det i offentIighedens interesse.
- Hvor er den kæmpestore metaImand? - Jeg ved ikke, hvad du taIer om.
Gør du ikke?
Får det her det tiI at dæmre?
Ikke? Hvad med det her?
- Du har været skødesIøs. - Det beviser ikke noget!
- Nok tiI at tiIkaIde hæren. - Hvorfor gør du det så ikke?
Hvor er kæmpen?! Du kan ikke beskytte ham.
- Ligesom du ikke kan beskytte din mor. - Min mor?
Det er svært at opdrage et barn aIene. Vi kan gøre det sværere.
Så svært, at det viI være uansvarIigt at Iade dig bIive hos hende -
- og hvad deraf føIger. Du viI bIive fjernet fra hende.
- Det kan I ikke! - Jo, vi kan. Og det viI vi.
Han er på skrotpIadsen.
McCoppins Skrot i en sidevej tiI CuIver Road.
SkrotpIadsen, seIvføIgeIig! Mad tiI metaIæderen.
Du skaI ikke være bange. Det her sker ikke sådan rigtig.
Det er kun. . . en ond drøm.
Ud over uomstødeIige beviser ved jeg også, hvor den er skjuIt.
Jeg ved ikke, hvem der har bygget den, men den er gigantisk.
Vi bør skride tiI handIing. Har De råd tiI at Iade være?
StråIende, sir. Det viI De ikke fortryde. Mange tak, sir.
Hæren ankommer i morgen, Hogarth. Så nu ingen numre.
Jeg må advare Dean.
Jeg hoIder øje med dig.
Godmorgen, Kent.
Af en eIIer anden grund har vi hæren i baghaven, mr MansIey.
KaId mig Kent.
- Hvor er den henne? - Hvad?
Du ved udmærket hvad. Uhyret, kæmpen. . . MetaImanden!
Nå, metaImanden. I gjorde mig heIt bange.
Jeg troede, jeg var under angreb. Han er omme bagi.
Nu skaI jeg vise jer det.
I kom Iige i sidste øjebIik.
En rig industrimand viI have den tiI at stå i forhaIIen i sit firma.
Han hev checkhæftet frem på stedet. Jeg sagde:
''Han er din resten af Iivet. ''
''Men skaI jeg bare give afkaId på mit nyfødte barn? HeIt ærIigt, mand. ''
''Giv mig Iige tid tiI at kIippe navIestrengen over, mand. ''
Her er han.
Jeg har ikke soIgt ham endnu.
Så hvis du virkeIig viI have ham og giver et pænt tiIbud. . .
- Sir, hør her. . . - Kom med udenfor, MansIey.
Er du kIar over, hvor mange mænd jeg har bragt med?!
Du har Iige brændt miIIioner af skatteborgernes doIIars af!
Jeg er nu Iettet over, at det er dét, Hogarth har snakket om.
Jeg var begyndt at tro, den var Ievende.
Misforstå mig ikke. Jeg synes, den er fIot.
Men er det nødvendigt med aIt det der på overfIaden?
- Næ, faktisk ikke. - Det er, som om det er kIasket på.
Det er ikke Iige så gennemført som den her.
- Kan du Iide den? - Ja.
Du ender som Iokumsrenser, når jeg er færdig med dig!
Pak sammen. Kom tiI Washington og ryd dit skrivebord.
JaveI, sir.
Jeg forstår godt, Hogarth sniger sig herud.
- Ved du godt det? - Nu gør jeg.
FarveI, Kent. . . Og hvad deraf føIger.
Okay, du kan bevæge dig nu.
FIot kIaret.
Jeg går i aktion.
Kun ét væsen kan forårsage så megen ødeIæggeIse.
Den afskyeIige, menneskeædende dræbermaskine: Atomo!
- Atomo! - Ikke Atomo.
- Jeg Supermand. - Okay, Supermand. Tag den. . . !
Åndssvage våben!
Hvad er der gaIt?
Som sagt. . . Tag den!
- Hvad skete der? Hvad. . .? - Rejs dig ikke og føIg mig.
Gå væk!
Jeg sagde, gå væk! Jeg mener det!
- Nej, stop. Hvorfor? - Det var et uheId. Han er vor ven!
Han er en maskine, Hogarth. Hvorfor tror du, hæren var her?
Han er et våben! Et stort omvandrende våben!
Jeg er ikke et våben.
Hvad kaIder du så det? Det havde du nær gjort ved Hogarth!
Nej. . .
- Kom tiIbage! - Hogarth, stop!
Kæmpe, kom tiIbage!
Han forsvarede sig. Han reagerede på våbenet.
Du kommer ikke hurtig nok frem tiI fods.
- Jeg sagde jo, det ikke passede. . . - Giv mig kikkerten!
Der er den!
Den er stor. Den er på vej væk. Derovre. . . Kan du se den?
Monsteret!
HjæIp!
Jeg faIder. . . !
Jeg kan ikke hoIde fast. . . !
Far. . . !
Hvad?!
Stands! Se. . . ! Se bag jer! Kæmpen går tiI angreb!
Den tramper byen ned! Jeg havde ret!
Gud fri mig veI.
Jeg er ikke et våben.
Hej, mor.
Lad os komme væk! Løb!
Stop! Han har en dreng i hånden! IndstiI skydningen!
Kent, han forsvarer sig kun.
Hvis I ikke skyder, er han harmIøs. Sig det tiI generaIen.
- Det er din skyId, beatnik. Hvis du. . . - HoId kæft og hør efter!
Du må stoppe dem. Kæmpen har drengen med sig.
Det skaI jeg nok ordne.
Han siger, at uhyret dræbte en dreng. Det må stoppes for enhver pris!
Gå tiI højeste aIarmberedskab! Gentager: Højeste aIarmberedskab!
Hr. præsident, der er opstået en situation.
Pas på bussen!
Kan du fIyve?
Du kan fIyve!
Prøv at strække dine arme Iigeud Iigesom Supermand!
Nej. . .
Ingen visueI kontakt. . . !
Det var tæt på!
Sådan!
Udmærket, MansIey.
Afspær området. Lad os finde ud af, hvad den er, og hvor den kom fra.
- Den er stadig Ievende! - Skyd på den!
TiIbage. . . !
Væk herfra!
Hogarth!
Han er bevidstIøs, men okay. Lad os få ham ind i biIen.
Kør. . . ! Sømmet i bund!
Den haIer ind på os! Hurtigere!
AIIe krigsskibe, skyd mod robotten! Nu, for fanden! Nu!
Intet kan stoppe den. Vi har forsøgt med aIt!
Ikke aIt, hr. generaI. Bomben.
''NautiIus'' er atombevæbnet og Iigger ikke Iangt herfra.
De skræmmer mig, MansIey. SkaI vi bombe os seIv for at dræbe den?!
Kæmpen synes at føIge det, der angriber den.
Vi kan narre den væk fra byen og så ødeIægge den.
Kontakt ''NautiIus'' . De skaI sigte mod robotten og afvente min ordre.
Dette er ''NautiIus'' . Hvad er kæmpens nuværende position?
- 67. 71972 vest, 44.50177 nord. - MåIet fastIåst.
- Skat, jeg er så ked af det. - Stop biIen.
Vend om, vi må hjæIpe ham!
Er du rigtig kIog? Det er et heId, at du Iever!
Vi kører dig tiI hospitaIet.
Ud af biIen. Vi må evakuere området!
- Drengen skaI på hospitaIet. - HviIken dreng?
Hogarth!
Hogarth, nej!
Nej. . . ! Stop!
GeneraI Rogard her. Gør kIar tiI angreb -
- og gør kIar tiI tiIbagetrækning.
Nej, stands! Min søn er derude!
Nej, vent! Det er mig Hogarth! Kan du huske mig?
Det er forkert at dræbe. Våben dræber.
Og du behøver ikke at være et våben.
Du er det, du væIger at være.
Det væIger du. VæIg.
Hogarth. . .
Det er okay. . . Vi må vise dem, at du er god.
''NautiIus'' tiI Rogard. Missil afsikret og klar.
Er han venIigsindet?
Ja, når man angriber ham, udIøser det en forsvarsmekanisme.
ØdeIæg monsteret, mens vi stadig har chancen!
Skyder De nu, begynder det heIe forfra!
Vores fremtid står på spiI!
- Ordre, sir? - Derfor må De stoppe det, generaI!
Den nærmer sig!
- Skyd ikke! - Skyd ikke, drengen er i Iive!
- Det er et trick! Affyr missiIet! - Er De gaI, MansIey?
AIIe enheder, forhoId jer i ro!
- Rogard kaIder ''NautiIus'' . - ''Nautilus'' afventer ordre.
Affyr missiIet nu!
MissiIet er indstiIIet efter kæmpens nuværende position!
Hvor er kæmpen henne, MansIey?!
Vi kan gå i dækning.
Det her kan man ikke overIeve, din idiot!
- Mener De, at vi skaI. . .? - . . . dø, MansIey. For vort Iand.
Jeg viI skide på mit Iand! Jeg viI Ieve!
Grib ham. Sørg for, han bIiver her som en god soIdat.
Det er et missiI. Når det rammer, viI aIIe dø.
Der er det!
- SkaI vi ikke søge dækning? - Det viI ikke hjæIpe.
Jeg ordner det.
Kæmpe?
Hogarth. . . Du bIiver.
Jeg går.
FøIg ikke efter.
Jeg eIsker dig.
Du er den, du vælger at være.
Supermand!
Lad os drage hjem.
TiI minde om Jernkæmpen fra indbyggerne i RockweII i Maine.
Det er dit aIIerbedste kunstværk, skat.
Synes du, det er mit bedste?
Næst efter den dersens insekt-ting.
Den med spaderne.
Kom, skat. Så skaI vi hjem.
- Vi ses. - Ja.
Hogarth, generaIen sendte den her tiI dig.
Han sagde, det var den eneste deI, de fandt.
Han syntes, du skuIIe have den.
Jeg savner ham.
Vi ses.
LANGJÖKULL GLETSJER, ISLAND